АОМОРИ, ЯПОНИЯ
ЗАВОД ЗА ПРЕРАБОТКА НА ЯДРЕНО ГОРИВО
Полиция?
Ти знаеше ли за това? - Не.
Охраната слуша.
Давай, давай.
Измъква се през трети портал!
Не стреляй!
The Eastern Spirit of Ice представя
ЕКОТ НА ТЕРОР
Ролите озвучават КАЙТО ИШИКАВА
СОМА САЙТО АЦУМИ ТАНЕДЗАКИ
ШУНСКЕ САКУЯ МИЦУАКИ КАНУКА и др.
Продуцент КОДЖИ ЯМАМОТО
Оператор ХИТОШИ ТАМУРА
Тонрежисьор ШИДЗУО КУРАХАШИ
Художник КАДЗУТО НАКАДЗАВА
Музика ЙОКО КАННО
Сценарий ШОТЕН ЯНО
Режисьор ШИНИЧИРО УАТАНАБЕ
ТОКИО, ШЕСТ МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
Ама че жега.
Какво очакваш? Нали е лято?
Стига де, Девет. Не ти ли е топло?
Дванайсет, опитай се да не биеш на очи.
Преструвай се на обикновен ученик. - Виж! Курурин!
Не е ли сладък? Изглежда досущ като мравка.
Обожавам мравки. - Изобщо чу ли какво казах?
Надушвам хлор!
Няма страшно. Просто скочи.
Ще се справиш. - Гмурни се!
Разпери криле, Лиса!
Какво правите?
Този пък кой е?
О, сетих се! Нарича се "тормоз".
Тя искаше да поплува.
Все едно е на курорт в училище.
Наистина ли? С дрехите ли ще плуваш?
Да, с дрехите.
Горещо ми е.
Искам и аз!
Усмивката му бе топла
като слънцето през горещ летен ден...
а очите му - студени като лед.
ПАДАНЕ
Това е Арата Коконое, новият ви съученик.
Драго ми е.
Да видим...
Онова място до прозореца е свободно.
Това е... Тоджи Хисаги. Новият ви съученик.
Джамбо!
Това не е ли онзи?
Какво съвпадение, а, Лиса?
Трябва да видиш това, Шибадзаки!
Котка, която прави лунната походка.
Толкова ли ти харесва да играеш шоги?
О? Какво е това?
Погледни!
И така...
Здравейте, аз съм Сфинкс номер 1.
А аз съм номер 2 и обожавам къри!
Ето я и утрешната прогноза за времето!
В три следобед Токио ще потъне в мрак.
Над Шинджуку ще прехвърчат големи искри.
Бъдете внимателни, като излизате навън.
Приятен ден на всички!
Ама че работа.
А лятната ваканция даже не е започнала.
Нямате ли си график? Стига сте се скатавали!
Съжалявам.
Шибадзаки, вече не си детектив. Престани да се правиш на такъв.
Да, да, знам.
Коконое!
Чуваш ли ни, Арата?
Ехо?
Ще ми дадеш ли телефона си? - И на мен!
И аз го искам! - Съжалявам, нямам телефон.
Какво?
Това момченце...
Здраво!
Дванайсет, хората те обсъждат. Нали ти казах да не биеш на очи?
Ами ти? Хората говорят и за теб. - Не е вярно.
Така ли? Шиори и Асами те обсъждаха.
А пък Йоичи и Шинго казаха...
Трябва ли да помниш имената на учениците от други класове?
Откачено е. - Добре де.
Това е Лиса Мишима.
Взела си е обяда. В тоалетната ли ще го яде?
Не си пъхай носа в чужди работи. - Тъй вярно!
Още съобщения?
Девет...
Пак ли същия сън?
Така си и мислех.
Очите на Лиса Мишима ми напомнят за децата от онзи приют.
Не си ли съгласен?
Те бяха слаби.
Затова умряха.
Ние също бяхме слаби.
Затова не можахме да ги спасим.
Девет... - Но сега нещата са различни.
Много са сладки. - Започваме след три минути.
Разполагаме с 26 минути,
преди да се включат резервните генератори.
Разбрано! - Запомни ли плана на сградата?
Не съм вчерашен.
Време е.
От: "Мама"
Дано всички да изчезнат.
Токът спря?
Токът ли спря?
Генераторът ще се включи всеки момент.
Прав си.
"В три следобед Токио ще потъне в мрак".
Мукаса, пусни ми вчерашния клип.
Без паника, моля!
Страх ме е, мамо!
Хисами, ти ли си?
Какво търсиш тук?
На криеница ли играеше?
Подарък от мен. Не е приятно да играеш сам.
Защо ми го даваш? - Обещай ми,
че ще го пазиш, докато не ти кажа друго.
Чакай! Не си отивай, Хисами!
В три следобед Токио ще потъне в мрак.
Над Шинджуку ще прехвърчат големи искри.
Чисто съвпадение.
Гладко ли мина? - Не съвсем.
Лиса Мишима. Попаднах на нея случайно.
Оставих я вътре.
По-вероятно е да загине,
но за всеки случай й оставих един Курурин.
Можем да я убием по всяко време
или да я спасим от огнения ад.
Да не искаш отново да преживея онзи ден?
Тя не е една от нас. - Знам.
Но пък може да се отървеш от кошмарите.
Ало? Държиш ли на думата си?
Дай ми телефона. Слушай, имаш два варианта:
Да загинеш в сградата
или да ни станеш съучастник.
Какво имаш предвид? - Изборът е твой.
Какво решаваш? - Ами, аз...
Искам да живея! - Само така!
По ехото съдя, че си на аварийните стълби.
На кой етаж си? - На 16-и.
Слез до четвърти етаж.
Щом стигнеш там, направи 15 крачки направо.
След това 23 надясно и още 12 направо.
Накрая...
Остави плюшената играчка на пода.
Върни се по същия път и се скрий в коридора.
Живо!
Просто скочи. - Разпери криле, Лиса!
Изборът е твой. Какво решаваш? - На криеница ли играеше?
Избра да станеш наш съучастник. Решението беше лично твое.
Вече няма връщане назад.
Усмивката му бе топла
като слънцето през горещ летен ден...
а очите му - студени като лед.
Превод и субтитри: Ragnos & KoP3Le7o